Jeg vil væk herfra.
Jeg vil ikke skydes igen for en sag, jeg ikke tror på.
Kom så. De kan ikke skyde os.
- Kom så! - Bajonetter!
Tag deres støvler og geværer!
Kom så.
Det fugleskræmsel jager ingen yankee på flugt.
Eller laver du din egen mand?
Nej.
Jeg kommer forbi... i ny og næ.
Jeg rider ikke bare videre. Jeg passer på dig.
Det ved jeg godt.
Jeg har set dig.
- Og jeg bryder mig ikke om det! - Hvor er din lille tjener, Ruby?
Sælger hun mere af din fars sølvtøj?
- Hold så op! - Hun plukker dig!
Hun plukker dig!
Gården er øremærket til mig! Hører du, kvinde?
Du får brug for mere end et fugleskræmsel!
Goddag.
Lad være med det. Hvorfor deler de sig?
Man går ikke i marken med et gevær.
Der er krig. Forsvind fra min jord!
- Er dine drenge kommet hjem? - Jeg har ikke set dem i fire år.
De bekæmper andre drenge, ikke gamle folk.
Så må vi altså godt se os omkring?
Vi tror nemlig, de er her.
Vi tror, I holder dem skjult.
Hvad skal jeg give dig? En kylling? Et lam?
Ja.
Men sagen er den... Du har kun et gevær. Vi er fem.
Det er ikke en lige kamp.
Hvad var det?
Du holder desertører skjult. Jeg kunne konfiskere alt her.
Hver en tallerken, hvert et lagen, hver en kyllingelort.
Jeg kunne konfiskere din kones røvhul, så du skal ikke tilbyde mig en fugl!
Kom så, drenge!
Moar kalder på jer!
Mor!
Nej.
Kors i røven!
Hvis jeg havde vidst, du vejede så godt til -
- havde jeg ladet dig ligge i de lænker.
Sally.
Nej.
Ada.
Skat, hvad siger du?
Hun siger: "Bare glem det."
Nu!
Få løkken af halsen!
Det her varer ikke ved!
Gud vil ikke lade det...
... vare ved.
Hvor længe har jeg sovet?
To-tre dage. Ikke længe nok.
- Jeg kan ikke blive her. - Sid ned, før du dratter om.
Jeg er desertør.
Hvis de finder mig, kan det gå ud over dig.
Hvad skal de gøre? Afkorte mit unge liv?
Jeg har lært, at man kan overleve på en ged.
En ged giver én selskab -
- mælk og ost.
Og når man har brug for det -
- godt kød.
Sådan, min skat.
Har du været i krig?
Sommetider dræbte jeg i dagevis.
Ansigt til ansigt med fjenden.
Jeg har slået ham ihjel hver gang.
Han har aldrig slået mig ihjel. Jeg ved ikke hvorfor.
Han har prøvet efter alt at dømme.
Ja, det har han velsagtens.
Jeg tror, der er en plan for os alle sammen.
Se naturen. En fugl flyver et sted hen, samler et frø op -
- skider et frø ud, og en plante vokser op.
Fuglen har en opgave, lorten har en opgave, frøet har en opgave.
Og du har en opgave.
Du har gjort det godt.
Du er et dejligt dyr.
Sommetider tror jeg, jeg er gal, men så er det bare sult.
Drik det her.
Det lindrer smerten, og du falder i søvn.
Venter hun på dig, hende Ada Monroe?
Det har hun gjort. Jeg ved det ikke.
Jeg ved ikke, om hun overhovedet kan kende mig.
Læg dig ned.
Jeg er drengen, der er blevet væk -
- alt for længe og uden at opnå noget.
Ligesom enhver anden idiot, der sendes i krig med et flag og en løgn.
Det er opiummet, der virker. Det er godt.
Fortæl noget mere.
Hun gav mig en bog...
Ada Monroe.
Af en ved navn Bartram.
Han har beskrevet sine rejser.
Sommetider er bare det at læse navnet på et sted...
... i nærheden af mit hjem...
Sorrell Cove.
Bishop's Creek.
De steder tilhørte nogen før os.
Cherokee-indianerne.
Hvad kaldte de Cold Mountain?
Hvordan kan et navn, som ikke engang er et rigtigt navn...
... gøre én så ulykkelig?
Det er hende.
Det er hende, jeg er på vej hjem til.
Og jeg kender hende dårligt nok. Jeg kender hende dårligt nok.
Jeg kan bare ikke komme hjem.
At have rejst så langt -
- fra øst til vest på en lang og grusom færd.
Jeg må lukke øjnene.
Mine fødder betræder Guds overflader.
Hans have, sumpe, skrænter, højderygge -
- for omsider at finde -
- et mærke i den smertende sne, hvorfra jeg gennem et blåt skær beskuer -
- en verden, hvor bjerge står på bjerge.
Ada!
- Det er en mand! - Hvad?
Han plyndrede vores majsforråd og gik i fælden.
Det er ham, der hyler.
- Hjælp! - Hør selv.
Hjælp!
Hør så her!
Sigt! Du har et gevær rettet mod din bagdel!
Få mig ud herfra, for pokker!
- Er du bevæbnet? - Nej.
Min næve er ved at falde af.
Det er løgn!
- Stobrod Thewes! - Ruby?
Det er min far.
Jeg kan altså godt spise, mens hun gør det.
Du spiser altså ikke indenfor.
For det første bliver man hængt for at huse desertører.
For det andet... Selv hvis man var belønnet for det, måtte du spise udenfor.
- Du er arret. - Hvad?
Dit hjerte er arret. Jeg har gjort dig uret.
Du ville være rigtig arret, hvis fælden ikke var indhyllet i sækkelærred.
- Hvilket var min idé. - Netop!
- Jeg har svigtet dig. - I guder!
Jeg har lavet 50 sange med dig i tankerne.
Ruby dit og Ruby dat... "Ruby med de funklende øjne".
Lad os lige blive enige om en ting.
Du gav mig bank, forlod mig -
- og ignorerede mig, og så gav du mig flere bank.
Alt det overgår "Ruby med de funklende øjne".
Jeg har ændret mig.
Krigen forandrer folk noget så grusomt.
Ruby har vel fortalt, at jeg ikke altid var en engel?
- Du var et dumt svin! - Det kan jeg ikke benægte.
- Vil du godt få ham ud? - Musikken har forandret mig.
Jeg er fuld af musik.
Bare jeg havde taget violinen med. Jeg har fået en ny.
Det er en smuk violin fuld af musik.
Jeg anede ikke, jeg havde det i mig.
Nu er du klar.
Gud velsigne jer.
Okay...
Har du ingen ordentlig frakke?
Jeg klarer mig.
Og bare sig til. Så holder jeg mig væk.
Jeg vil ikke genere dig og din frue.
Jeg er ikke Rubys arbejdsgiver.
- Så må De undskylde. - Det er der ingen, der er.
Min kammerat har brug for en frakke. En tyksak ved navn Pangle.
Vi gemmer os i en grotte med en sanger fra Georgia -
- og Pangle fryser som en tynd mand. Men ingen frakke er stor nok.
Jeg elsker dig, Ruby.
Hvis himlen nu skulle falde ned...
Du har altid været en god pige.
Hvor er han dog fuld af gylle.
Hvis vi lagde ham i jorden, ville der vokse en til af slagsen op.
Det er medicin og gedekød.
- Du er led og ked af begge dele. - Jeg er dig en stor tak skyldig.
Den er bare til pynt.
Ruby med de funklende øjne!
Gå tilbage til, hvor I kom fra.
- Tak for frakken! - Tak for maden!
Ruby med de funklende øjne!
Jeg elsker min frakke!
"Min kærlighed til Linton er som skovens løv."
"Den falmer med tiden, som træerne falmer ved vintertide."
"Min kærlighed til Heathcliff er som de bestandige klipper underneden."
"De er kun kilde til liden synlig glæde -"
"- men de er nødvendige."
"Jeg har ham altid -"
"- altid i tankerne."
Hun gifter sig ikke med Linton, vel?
Man kan ikke sige det om Heathcliff og så gifte sig med Linton.
Det finder vi ud af...
I morgen.
Jeg venter ikke til i morgen.
Ruby...
"De er kun kilde til liden synlig glæde -"
"- men de er nødvendige."
Det kan jeg godt lide.
Jeg er sydstatssoldat på orlov.
Jeg har brug for ly for natten og mad.
Jeg har et gevær!
Udmærket.
Jeg har kun bønner og majsbrød.
Tak.
Jeg er, som du kan se, alene med mit barn.
Jeg må vide, at du ikke vil mig noget ondt.
Nej.
Jeg vil ikke have den.
Hvis det stod til mig, fjernede de alt metal fra denne verden.
Hver en klinge, hvert et skydevåben.
Så... Du er jo brændende varm, lille mand.
Er dit barn sygt?
Min mand er død. Han faldt i Gettysburg og så aldrig sin dreng.
Det gør mig ondt.
Sådan er det stort set i alle hjem.
Mand død, kvinde efterladt.
Det er jævn mad, men den er varm.
Jeg har ikke mødt vildt. Kun brøndkarse og rødder...
Jeg må prøve at give ham mad.
Du må spise noget, skat.
Han vil ikke spise.
Jeg hedder Inman. Det er mit navn.
Sara.
Mit barn hedder Ethan.
Det glæder mig at møde jer.
Du ser ud til at være på hans størrelse.
Han var også slank af statur.
Tak.
Sidder det, som det skal?
Det er et par gode støvler.
Jamen så siger jeg godnat.
Godnat.
Hun siger ingenting!
- Hun kan ikke tale, har jeg jo sagt. - Er hun evnesvag?
Nej! Tag dig ikke af ham.
Kommer du indenfor?
Vil du gøre mig en tjeneste? Vil du...
Vil du lægge dig her ved siden af mig uden at gøre mere?
- Jeg går. Skal jeg gå? - Nej.
Det må du ikke.
Sagen er den...
Jeg elsker en pige...
Jeg elsker en pige meget højt.
Prøv at sove.
- Glædelig jul, Pangle. - Godnat, frøken.
Glædelig jul, Georgia.
- Glædelig jul, frøken Ada. - Glædelig jul.
- Glædelig jul, skat. - I må ikke sove her.
Det er farligt.
- I må ikke sove her. - Det er bidende koldt.
De kunne blive en enkelt nat.
Jamen så bliver de en nat til.
Jeg klarer mig. Frakken er varm.
Hvad med på søndag... nytårsaften?
- Måske. - Vi går et bedre år i møde.
- Krigen er slut om en måned. - Det sagde han for en måned siden.
Sådan startede hele krigen.
Godnat, frøken Sally. Glædelig jul.
- Godnat, frøken Ruby. - Godnat.
Du sover hos os i nat, Sally.
- Det er min Ruby. - Hun er noget særligt.
Hvad er Georgia for et navn?
Det er bare der, han kommer fra.
Det skulle være den grimmeste stat på denne jord.
Hvorfor går du op i hans navn?
Hvad hedder den klump stjerner lige der?
Dér?
Det er Orions bælte. Og det er Tvillingerne.
Og det er Store Hund, Canis Major.
Hør hende lige.
Hun er blevet til en rigtig naturpige.
Jeg har altid kunnet stjernerne. Det har aldrig været mit problem.
Jeg elsker dig, skat.
Hvis den store himmel nu skulle falde ned...
Og jeg elsker også dig, Sally.
Det gør jeg.
Op!
Skynd dig ud! Yankee'erne kommer!
Yankee'erne er her!
Hvis de finder dig her, går det ud over os alle sammen!
- Jeg kan prøve at bekæmpe dem. - Nej! Mit barn!
Bare kom væk!
Vi er fra nordstatshæren. Vi leder efter mad!
Luk op. Vi er sultne!
- Jeg har ikke noget! - Det vil tiden vise.
Der er et spædbarn. Hent det.
Min dreng er syg. Skån ham. Jeg har ingenting!
Ja. Tag hønsene. Det er det eneste, jeg har.
Hun siger, hun kun har høns.
Din løgnagtige sæk!
Vi er sultne. Vi har masser af tid.
De fugle er ikke nok til vinteren.
Dæk min dreng til.
Bare fortæl, hvor der er mad.
Min dreng er syg. Dæk ham til!
Jeg beder jer!
Vis nåde!
Jeg har et svin!
- Det står gemt bag huset. - Se efter.
Vis nåde!
Han er kun et spædbarn.
Han ryster.
Bare dæk ham til.
Hvad går der af jer?
Jeg har ikke andet.
- Det er ikke nødvendigvis rigtigt. - Jo! Lad mig komme ind.
- Jeg vil gøre hvad som helst. - Tag barnet med ind.
Lad os alle sammen gå ind!
Tag svinet! Jeg er så godt som død.
Tag svinet, for jeg er så godt som død!
Han begynder snart at skrige.
Og hvad så?
Så...
Hallo. Gem lidt til os andre.
Gå væk fra barnet!
Kom hen mod mig.
Du må ikke skyde. Vi ville bare have mad.
Tag støvlerne af.
Tag bukserne og skjorten af.
Du må ikke skyde mig.
Vi sulter. Vi har ikke spist i dagevis.
- Skynd dig så. - Vi sulter.
Vi har ikke spist i dagevis.
Skynd dig så!
Tak.
- Begynd at løbe. - Ja.
- Og bliv ved med at løbe. - Tak.
Jeg elsker sneen.
Jeg hader sneen... og kulden.
- Kom så! - Hvorfor har vi så travlt?
Hvis Ruby opdager, vi har sovet her, er fanden løs.
Min elskede, hvor er du?
Uden håb om at nå dig skriver jeg, som jeg altid gør.
Som jeg altid har gjort.
Mon vi kan spise det?
Hvis man steger det længe nok, kan man spise alt.
Hvor længe har det ligget der?
- Er du sulten? - Ja.
Ikke så længe.
Godaften. Jeg håber ikke, vi forstyrrer.
Må vi varme os ved jeres bål?
Teague... Kender jeg dig?
Stobrod Thewes.
- Er det din kone? - Det er en "han".
- Er han din kone? - Vi er musikere.
Han spiller banjo. Jeg har en violin.
Din øjesten har sul på kroppen.
- Det er et romantisk syn, ikke? - Det er ren kærlighed.
Spiller du på din violin?
Ja...
Vågn op.
Godaften, lille dame.
- Hvor er Georgia? - "Hvor er Georgia?"
- Kaptajn Teague siger, vi skal spille. - Med glæde.
Vi hørte om nogle desertører, som gemmer sig i en stor grotte.
- Det har jeg ikke hørt om. - Ved I ikke, hvor grotten er?
- Nej. - Jo! Han mener...
Nej. Der ligger en grotte oppe ved Bearpen Branch. Vi har spillet der.
- Jeg er aldrig stødt på desertører. - Det er ikke ved Bearpen Branch.
Han farer altid vild. Vi bor oppe i grotten.
Jeg frøs altid deroppe, indtil jeg fik min nye frakke.
Ruby har lavet den til mig. Jeg elsker min frakke.
Den her del har tilhørt en pastor, og den her har tilhørt en hest.
Ruby sagde, at jeg selv måtte vælge, om jeg ville bede eller vrinske.
Han aner ikke, hvad han siger.
Hans hjerne er på størrelse med en valnød.
Det er en god frakke.
Det knuste mit unge hjerte.
Skal vi være her hele natten?
Stil jer derhen.
Ruby ved ikke et hak om krigen.
De behøver ikke tænke på hende.
Eller Ada. Forstår De, hvad jeg mener?
Også dig. Stil dig derhen.
Skal I lave et ferrotypi af os?
- Du må ikke smile. - Hvad?
- Hold op med at smile. - Han smiler altid.
Han mener ikke noget med det. Jeg har sagt, at intet er et smil værd!
Dæk ansigtet til med hatten.
Dæk dit ansigt til med hatten.
- Ruby! - Hvad er der galt?
- Teague og hjemmeværnet... - Hvad?
De har skudt din far.
De har skudt din far og Pangle!
Jeg har sagt til Georgia, han kan sove i laden.
Han har intet tilbage. Han ville dø i sneen.
Han kan malke køerne. Dem var jeg bekymret for.
Det er fem timer herfra. Han har tegnet et kort.
Jeg er klar.
De fjolser overnattede i savværket.
Stobrod Thewes i en nøddeskal. Han skal altid kvaje sig.
De har sat spor i sneen, som hjemmeværnet kunne følge.
Det er som et skilt, der siger: "Skyd mig".
Ruby...
Det gør mig ondt.
Hele den her forbandede suppedas er menneskeskabt.
De kalder krigen en sky over landet. Men de har selv lavet vejret -
- og så står de i regnen og siger: "Pis! Det regner!"
Hvis jeg fælder én tåre for min far, har jeg hugget den fra en krokodille.
Han er her ikke.
Teague'erne har nok taget ham.
Det gjorde de med Swanger-drengene.
De klyngede dem op til skræk og advarsel.
De har taget hans frakke. Hvorfor har de gjort det?
Far!
Han trækker stadig vejret!
Det er Ruby!
Nu dør du ikke fra mig igen!
- Vi må få ham hjem. - Han klarer ikke turen.
Han har næsten intet blod tilbage i kroppen.
- Der er den. - Fik du den?
Der ligger et sted i nærheden.
Indianerne brugte det før i tiden.
Der er tag over hovedet og vand.
Jeg gemte mig der, når han blev hidsig.
Jeg finder noget mad.
Tag geværet med.
Det var fandens!
Vend om!
Gå tilbage til det sted, du kom fra!
Vend om!
Ada?
Ada Monroe?
Vend om, eller jeg skyder!
Inman?
Du må hellere komme med.
Ruby.
Det er Inman.
Tillykke.
Jeg må sende dig ud med et gevær noget mere.
Han er vist lige ved at dratte om.
- Det trænger jeg nok til. - Er du blevet skudt?
Ikke for nylig.
Han sover.
Han ser også udmattet ud.
Jeg har set ham.
I Sally Swangers brønd. En mand som en sort plet i sneen.
- Der kan du bare se. - Det var ikke det samme, jeg så.
I brønden var det, som om han faldt.
- Du husker nok bare forkert. - Jeg husker det tydeligt.
Der var krager... sorte krager.
De kom imod mig.
Jeg troede, at jeg så ham falde.
Men jeg så ham komme tilbage til mig.
Jeg har store planer med gården.
Det ved jeg godt.
Det ved jeg godt, du har.
Jeg har et klart billede af, hvad det skal blive til.
Jeg ved nu ikke...
I al den tid har jeg lagt is om mit hjerte.
Hvordan får jeg det til at smelte?
Er du færdig med min dolk?
Vi skal tilberede en fugl.
Jeg er næsten færdig.
Du er ligegodt lidt af en kluddermikkel!
Kom med den.
Jeg skærer dig ikke.
Det ville nu ikke gøre nogen forskel.
Har du de rette følelser for hende?
Du må ikke dreje hovedet.
Det har jeg.
Undskyld.
Jeg prøvede at være stille.
Fik du mine breve?
Jeg fik tre breve.
Jeg bar dem i bogen fra dig.
Den af Bartram.
Jeg har nok sendt 103 breve.
Har du skrevet til mig?
Når jeg kunne.
Jeg kan fortælle, hvad jeg har skrevet.
Jeg beder til, at du har det godt -
- og til, at jeg er i dine tanker.
Du er det eneste, der afholder mig fra at glide ned i et sort hul.
Hvordan har jeg gjort det?
Vi kendte dårlig nok hinanden. Det var nogle få øjeblikke.
Tusinde øjeblikke.
De er som en pose små diamanter.
Det betyder intet, om de er virkelige eller fantasi.
Din hals...
Den er ægte.
Følelsen af dig i mine arme, da jeg trak dig ind til mig.
Du pløjer en mark.
Du bærer på en bakke.
- Du ville ikke komme ind. - Nej.
Så jeg måtte tage en bakke med -
- så jeg kunne komme ud til dig.
Det kys...
... som jeg har kysset hver eneste dag på min færd...
Hver eneste dag har jeg ventet...
... længtes efter at se dit ansigt.
Hvis du kunne se mit indre...
... hvad man så end kalder det...
Min sjæl... Det er det, jeg frygter.
Jeg tror, min sjæl er ødelagt.
De blev ved med at prøve at dræbe mig.
Men jeg var ikke klar.
Men hvis jeg havde godhed, så har jeg mistet den.
Hvis jeg havde ømhed, så har jeg skudt den ihjel.
Hvordan kunne jeg skrive til dig efter det, jeg havde gjort?
Efter det, jeg havde set?
For det første... Luk døren. Jeg hundefryser.
For det andet... Luk den anden dør. Det er hundekoldt.
Jeg stak fingrene i ørerne for ikke at høre -
- hvem der har en pose diamanter, og hvem der bærer på en bakke.
Hvis man vil høre en masse gylle -
- skal man bare lytte til to kærester.
I kan ævle-kævle hele natten lang. Jeg lægger mig ind til ham.
- Nu siger jeg godnat. - Nej.
Du må ikke sige godnat.
Krigen har gjort visse ting meningsløse.
Det er svært at forestille sig et bryllup.
Det ville selv min far kunne forstå.
Ada, jeg vil giftes med dig.
Hvis du vil have mig.
Er der ikke en religion, hvor man bare skal sige:
"Jeg ægter dig" tre gange, og så er man mand og kone?
Jeg ægter dig.
Hvorfor er det sjovt?
Jeg tror, det er: "Jeg lader mig skille" tre gange, og så er man skilt.
Jeg kan vente på dig.
Inman, jeg ægter dig. Jeg ægter dig. Jeg ægter dig...
Jeg har så mange knapper. Undskyld.
Vil du vende ryggen til?
Nej.
Nej, det vil jeg ikke.
Jeg finder et godt sted til din far.
- Gå I bare i forvejen. - Nej.
- Vi kan tage af sted sammen. - Det her er bedst.
Vi er desertører. I har ikke gjort noget.
Han har ret.
Jeg skal vel bede om din tilladelse, Ruby -
- hvis jeg vil bo i Black Cove.
Så lad gå.
Hold dig på hesten.
Og du mister den ikke eller sælger den!
Vi skal bruge den på gården.
Godt, far.
Jeg vil ikke slippe dig.
Jeg er tilbage inden mørkets frembrud.
Godt...
Jeg håber, Georgia har passet dyrene.
- Jeg vidste, du tænkte på ham. - Nej.
Jeg tænkte på udspilede yvere.
- Og før du siger, det kommer ud på ét... - Jeg siger ingenting.
Frøken turteldue!
Hold op!
Det var en lang begravelse for din far.
- Det var gravøl. - På irsk manér.
Din ven, Georgia...
Vi kiggede forbi, da vi hørte, I husede desertører -
- og han fortalte efter nogen overtalelse, at I var heroppe.
Vi har været oppe og nede ad bjerget.
Endevendt det.
Dommens dag kommer.
Når denne krig er slut, kommer dommens dag.
Har du syet denne frakke? At hjælpe en desertør er landsforræderi.
Jeg ved, den er halvt hest og halvt pastor.
Dommens dag?
Den hører din verden til.
Ikke min.
Det var fandens! Det er sgu en sejlivet stodder.
- Nej! - Ruby!
Inman!
Kaptajn Teague!
- Kom ned. - Nej. Jeg har det fint heroppe.
Jeg skyder hesten under dig.
- Rider du på kaptajn Teagues hest? - Ja.
- Er han død? - Det håber jeg.
Giv mig din pistol og rid hjem.
Jeg er led og ked af at slås!
Du skyder mig jo bare.
Nej, og jeg rider ikke ned ad bjerget med dig lurende et sted.
Det er det, man kalder et dilemma.
- Ved du, hvad jeg har på min side? - Hvad har du på din side?
Ungdommens selvtillid.
Inman!
Nej!
Jeg... kom tilbage.
Jeg elsker dig.
Det, vi har mistet, får vi aldrig tilbage.
Landet heles ikke.
Der er udgydt for meget blod.
Hjertet heles ikke.
Vi kan kun slutte fred med fortiden -
- og prøve at tage ved lære af den.
Hvad laver du?
Han døde om natten, min egen.
Kom med ham.
- Du må ikke slå ham ihjel. - Nej nej.
Vi må gøre noget. Ellers dør han også.
Så så.
Vi prøver en lille fidus.
Nu er der dage, hvor jeg formår ikke at tænke på dig.
Hvor mine gøremål trænger sig mere på end mit hjerte.
På denne årstid summer det hele af liv.
Jeg ser dig i alting.
Som var du stadig på vej hjem til mig.
Hvis du kunne se os nu denne påskedag i Black Cove -
- ville du vide, at din rejse var det hele værd.
Grace Inman, der er ikke blevet sagt værsgo.
For gode venner, god mad, god familie -
- og alle vores velsignelser takker vi dig, Herre.
Amen.
Skat, der er ingen cider.
Jeg må hellere hente den. Det har jeg jo fået ordre til.
Jeg kiggede ned i Sallys brønd en gang til -
- og denne gang var der intet, der plagede mig.
Kun skyer. Skyer... og så...
Sol.